Matua | |
---|---|
Матуа (rusky) | |
![]() Ostrov na satelitním snímku NASA {{Malé|(2002)}} | |
Poloha ostrova v Kurilách | |
![]() ![]() Matua | |
Lokalizace | Centrální skupina Kurilských ostrovů |
Souostroví | Kurilské ostrovy |
Stát | ![]() |
• oblast | Sachalinská oblast |
• rajón | Severokurilský |
Topografie | |
Rozloha | 52 km² |
Zeměpisné souřadnice | 48°5′24″ s. š., 153°12′ v. d. |
Délka | 11 km |
Šířka | 6,5 km |
Nejvyšší vrchol | vulkán Saryčeva (1446 m n. m.) |
Osídlení | |
Počet obyvatel | 0 (2020) |
Hustota zalidnění | 0 obyv./km² |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Matua (rusky Матуа,[1] japonsky 松輪島) je neobydlený vulkanický ostrov ve střední skupině Kurilských ostrovů[1] v Ochotském moři na severozápadě Tichého oceánu. Na mapě v ruském zeměpisném atlasu z roku 1745 je zaznamenán jako Urigikaj (Уригикай).[2] Administrativně náleží k severokurilskému okresu Sachalinské oblasti (od roku 1946). Během druhé světové války měl ostrov strategický význam a byla zde jedna z největších japonských námořních základen. Domorodí obyvatelé ostrova byli lovci a sběrači Ainuové, po roce 1875 byli vysídleni a nahrazeni japonskou armádou, kterou v roce 1945 vystřídala sovětská armáda.
Podle jedné verze znamená Matua v ainštině „pekelná ústa“, podle jiného názoru je etymologie nejasná.[3]
© MMXXIII Rich X Search. We shall prevail. All rights reserved. Rich X Search