![]() ![]() | |
Nom original | (da) Knud V ![]() |
---|---|
Biografia | |
Naixement | 1129 (Gregorià) ![]() |
Mort | 29 novembre 1157 (Gregorià) ![]() Roskilde (Dinamarca) ![]() |
Causa de mort | homicidi ![]() |
Monarca de Dinamarca | |
1147 – 1157 ← Erik III de Dinamarca – Valdemar I de Dinamarca → Juntament amb: Sven III, Valdemar I de Dinamarca ![]() | |
Dades personals | |
Religió | Cristianisme ![]() |
Activitat | |
Ocupació | polític ![]() |
Família | |
Família | Casa d'Estridsen ![]() |
Cònjuge | Helena de Suècia (1156 (Gregorià)–) ![]() |
Fills | Niels d'Aarhus, Valdemar Knutsen, Hildegard de Dinamarca ![]() |
Pares | Magnus I ![]() ![]() |
Germans | Sofia de Polotsk Sune Sik Boleslau de Suècia ![]() |
Canut V Magnussen —Knud V Magnussen (danès)— (c. 1129 – 9 d'agost del 1157) fou Rei de Dinamarca del 1146 al 1157, governant en aliances alternants amb Sweyn III i Valdemar I. Canut fou mort a l'anomenat Festí Sagnant de Roskilde el 1157.
Canut nasqué cap al 1129, essent fill del Rei Niels i net de Magnus I de Suècia. Després que l'abdicació d'Eric III el 1146, els magnats de Jutlàndia declararen rei a Canut, mentre que els magnats de Sjælland i Escània coronaren a Sweyn III, el nebot de Canut Lavard que Magnus havia mort el 1131.[1][2]
Als anys següents Canut va provar en va de derrotar Sweyn III a Sjælland per regnar totalment a Dinamarca. El 1147, Canut i Sweyn s'uniren per emprendre el Croada dels Wends, que tanmateix acabà reinflament la seva contesa.[3] Sweyn i el seu cosí el duc Valdemar, fill de Canut Lavard, derrotà a Canut a Jutlàndia el 1150, i Canut va fugir amb el seu sogre Sverker I de Suècia. Canut intentà reconquerir diversos cops de manera fracassada, buscà l'ajut de Frederic Barbarossa. El compromís resultant el 1152, que rebé el suport de Valdemar, deixà a Canut com a regent, de menor grau, conjuntament amb Sweyn. Tanmateix, Sweyn va decidir no complir el tracte.[3]
Canut s'alià amb Valdemar i Sverker, incloent el casament amb Helena de Suècia filla de Sverker. Sweyn fugí de Dinamarca el 1154, i Canut forjà un tracte amb Valdemar, governant conjuntament sota el nom Valdemar I. Canut era un rei inferior a Valdemar, i després del retorn de Sweyn a Dinamarca, el 1157 s'arribà a un compromís, sota pressió dels magnats danesos.[3][1] Sweyn, Canut i Valdemar s'instal·laren com a governants conjunts, amb Canut governant Sjælland.[3] Durant el banquet de pau celebrat a Roskilde el 9 d'agost del 1157, més tard conegut com el Festí Sagnant de Roskilde, Sweyn intentà matar a Canut i Valdemar.[1] Canut fou mort presumptament per un dels guerrers de Sweyn.[3]
Sofia de Minsk germanastra de Canut es casà amb Valdemar, qui el venjà aquell mateix any matant a Sweyn a la Batalla de Grathe Heath i apoderant-se de Dinamarca.
No més d'un any abans de la seva mort, Canut es casà amb Helena de Suècia, però no van tenir fills.[3] Canut també tingué fills extramatrimonials:[3]
© MMXXIII Rich X Search. We shall prevail. All rights reserved. Rich X Search