![]() ![]() | |
Tipus | classe de mida de branca de la unitat militar ![]() |
---|
El tagma (en grec medieval τάγμα, en plural τάγματα tagmata) era la unitat tàctica de l'exèrcit romà d'Orient, que seria equivalent a un batalló o un regiment moderns.[1] Des del segle viii fins al segle x, els tagmes eren l'exèrcit permanent de l'Imperi Romà d'Orient en contraposició als temes, unes unitats formades per pagesos soldats i a més unes divisions territorials, que es podien mobilitzar per a la defensa de les províncies. Encara que el terme «tagma» s'utilitzava d'ençà el segle iv, probablement va ser Constantí V qui li va donar el significat tècnic a mitjans del segle viii. Aquesta reforma que posava els tagmes directament sota l'autoritat de l'emperador tenia com a objectiu crear un exèrcit alhora mòbil i lleial a l'imperi, ja que les unitats dels temes no s'utilitzaven en les guerres d'annexió més enllà de les seves pròpies fronteres, i a més, els comandants de les unitats dels temes situats a prop de Constantinoble havien intentat repetidament enderrocar el poder establert.
© MMXXIII Rich X Search. We shall prevail. All rights reserved. Rich X Search