L'unitarisme és una de les famílies teològiques sorgides abans de la Reforma Protestant i que es va desenvolupar el mateix segle que aquesta. És considerat com una de les tendències de la Reforma Radical i es caracteritza per la afirmació de la unitat de Déu, la naturalesa humana de Jesús de Natzaret i el rebuig del dogma de la Trinitat[1][2] així com pel seu liberalisme en els àmbits teològic i social. No representa pas una doctrina única, sinó que ha tingut diferents manifestacions al llarg de la història. Es consideren teologies unitaristes el subordinacionisme, l'arrianisme, el servetisme i el socinianisme, entre altres.
De fet, dins la tradició cristiana hi ha diferents grups que tenen una teologia no trinitària, com els Testimonis de Jehovà o els Cristadelfians, que comparteixen el rebuig de la idea de la Trinitat, però no reben la denominació d'«unitaris» ni s'identifiquen amb els postulats ni les polítiques lliberals de les esglésies unitàries, per la qual cosa no és apropiat relacionar-los-hi.
Alguns personatges històrics famosos que defensaven creences unitàries van ser Isaac Newton, John Milton, Miquel Servet, Joseph Priestley, John Adams, Thomas Jefferson i Ralph Waldo Emerson, entre altres.
© MMXXIII Rich X Search. We shall prevail. All rights reserved. Rich X Search