Niels Finn Christiansen | |
---|---|
Født | 22. juli 1937 ![]() |
Død | 9. oktober 2023 (86 år) |
Uddannelse og virke | |
Uddannelsessted | Københavns Universitet ![]() |
Beskæftigelse | Historiker, biografiforfatter ![]() |
Arbejdsgiver | Københavns Universitet, Syddansk Universitet ![]() |
Information med symbolet ![]() |
Niels Finn Christiansen (født 22. juli 1937, død 9. oktober 2023[1][2]) var en dansk historiker og venstrefløjspolitiker.
Han blev student i 1956, aftjente værnepligt 1956-1958, læste historie på Københavns Universitet, hvor han i 1965 modtog universitetets guldmedalje for sin prisopgave om Socialdemokratiets idéudvikling 1890-1940. Han var i sin studietid aktiv i Studentersamfundet – socialistiske studenter (1961-1968). I 1965 gik han ind i Vietnambevægelsen, hvor han fortsatte som aktiv til 1973. Christiansen var medlem af Venstresocialisterne 1967-1973 og bl.a. medlem af partiets forretningsudvalg, men forlod i 1973 partiet sammen med leninist-fraktionen.
Christiansen blev mag.art. i historie i 1969, var derefter amanuensis og fra 1972 lektor ved Historisk Institut, 1992-2007 ved Institut for Nordiske Studier og Sprogvidenskab. Fra 2010 adjungeret professor ved Syddansk Universitet, Center for Velfærdsstatsforskning. Han blev dr.phil. i historie i 1999 på en disputats om Hartvig Frisch.
I 1970 var han med til at stifte Selskabet til Forskning i Arbejderbevægelsens Historie (SFAH), som han siden var medlem af. Han var i 1973-1976 og atter 1984-1994 redaktør af selskabets årbog. Han sad i Politisk Revys styrelse fra 1972 og var medlem af Kritiske Historikere fra 1973 til foreningens opløsning omkring 1985.
Christiansens forskningsområder var arbejderbevægelsens historie og velfærdsstatens udvikling set i en historisk kritisk belysning.
© MMXXIII Rich X Search. We shall prevail. All rights reserved. Rich X Search