Moskeija (arab. مسجد, masjid ) [1] on islaminuskossa perusmuodossaan yksinkertaisesti puhdas alue, joka on tarkoitettu rukoiluun.[2] Sillä tarkoitetaan myös rakennusta, jossa muslimit rukoilevat.[3][4] Sana moskeija on tullut suomen kieleen italian ja espanjan kautta arabiasta, jossa sen kantasana masǧid merkitsee ”rukouspaikkaa” tai ”maahan heittäytymistä”.[5] Moskeijan välttämätön osa on matoilla katettu rukoussali, jossa on mahdollisimman suuri, avoin ja kalustamaton lattiatila rukoukseen osallistujille. Moskeijaan voi kuulua yksi tai useampi minareetti (arabiaksi mi’thana) eli torni, josta kutsu rukoukseen kuulutetaan. Minareetit yleistyivät 1000-luvulla.
Perjantaimoskeijassa (جامع , jama) on minbar eli saarnastuoli. Perjantain keskipäivän rukous on tarkoitettu vain miehille, ja heille se on viikon ainoa pakollinen rukoushetki, johon liittyy myös saarnan kuuntelu.
Vaatimattomin moskeijan tyyppi on musalla eli ”rukoushuone”. Se tarkoittaa joka ulkoilmassa sijaitsevaa rukouspaikkaa tai rukoushuonetta, joka ei täytä kaikkia ”varsinaisen” moskeijan vaatimuksia.
Miespuolisia muslimeja kannustetaan rukoilemaan viisi päivittäistä rukoustaan yhteisesti moskeijassa. Musliminaiset voivat vapaasti rukoilla missä se on mukavinta.[2]
© MMXXIII Rich X Search. We shall prevail. All rights reserved. Rich X Search