Potențiale termodinamice
|
Energie internă |
|
Entalpie |
|
Energie liberă |
|
Entalpie liberă |
|
modifică
|
Entalpia este o funcție de stare a unui sistem termodinamic. Ea este legată de alte mărimi termodinamice fundamentale prin relația:
![{\displaystyle \quad H=U-\sum _{i=1}^{n}X_{i}\,x_{i}\,}](https://wikimedia.org/api/rest_v1/media/math/render/svg/68c9454ea5d275bcaa68785981898e237424549c)
unde
este energia internă; sistemul considerat are
grade de libertate mecanice,
sunt variabilele de poziție, iar
variabilele de forță generalizată conjugate.
Notația folosită de fizicieni pentru entalpie este
dar în literatura tehnică se folosește mult notația
[1][2][3][4][5][6][7][8][9][10][11][12][13][14][15][16][17][18][19] în timp ce notația
este folosită pentru diferențe (căderi) de entalpie.[2][3][6][11][19] Ambele notații erau admise în standardele române.[20]
Variația entalpiei într-o transformare termodinamică la variabile de forță constante (pentru un fluid, o transformare izobară) este egală cu energia transferată către sistem în cursul transformării sub formă de căldură.[21]
Exprimată ca funcție de parametrii de stare temperatură și variabilele de forță, entalpia este un potențial termodinamic.
- ^ ***, Hütte: Manualul inginerului, vol I, București: Editura AGIR, 1947
- ^ a b it Momi Bartorelli, Le moderne turbine a gas, Milano: Editore Ulrico Hoepli, 1949
- ^ a b de Constantin Zietemann, Die Dampfturbinen, Berlin / Göttingen / Heidelberg: Springer-Verlag, 1955
- ^ Remus Răduleț ș.a., Lexiconul Tehnic Român, București: Editura Tehnică, 1957–1966.
- ^ Virgil Barbu, Mașini frigorifice, București: Editura Didactică și Pedagogică, 1965
- ^ a b Karl Schröder ș.a., Centrale termoelectrice de putere mare, vol. II–III, București: Editura Tehnică, 1965–1971
- ^ Bazil Popa ș.a. Manualul inginerului termotehnician, vol I–III, București: Editura Tehnică, 1984–1986
- ^ Corneliu Burducea ș.a., Centrale nuclearoelectice de putere mare, București: Editura Tehnică, 1974
- ^ Costin Moțoiu, Centrale termo și hidroelectrice, București: Editura Tehnică, 1974
- ^ Ioan Vlădea Tratat de termodinamică tehnică și transmiterea căldurii, București: Editura Didactică și Pedagogică, 1974
- ^ a b Titus Grecu, Mircea Cârdu, Ioan Nicolau, Turbine cu abur, București: Editura Tehnică, 1976
- ^ Nicolae Dănilă - Centrale nucleare electrice, București: Editura Academiei RSR, 1973.
- ^ Bazil Popa, Helmuth Theil, Teodor Mădărășan Schimbătoare de căldură industriale, București: Editura Tehnică, 1977
- ^ Kuzman Ražnjević, Tabele și diagrame termodinamice, București: Editura Tehnică, 1978
- ^ Aureliu Leca ș.a., Procese de transfer de căldură și masă în instalațiile industriale, București: Editura Tehnică, 1982
- ^ Nicolae Pănoiu, „Cazane de abur”, București: Editura Didactică și Pedagogică, 1982
- ^ Constantin C, Neaga, Tratat de generatoare cu abur, vol I: București: Editura AGIR, 2001, ISBN: 973-8130-67-0, vol. II: București: Editura Matrix Rom, 2002, ISBN: 973-685-650-0, vol. III: București: Editura Printech, 2005, ISBN: 973-718-262-6
- ^ Corneliu Ungureanu ș.a. Combustibili, instalații de ardere, cazane, Timișoara: Editura „Politehnica”, 2006, ISBN 973-9389-21-0
- ^ a b Gavril Creța, Tratat de inginerie termică: Turbine cu abur și cu gaze, București: Editura AGIR, 2011, ISBN: 978-973-720-367-0
- ^ STAS 1647-85 Căldură. Terminologie și simboluri.
- ^ Țițeica, pp. 36–37; Zemanski și Dittman, pp. 252–257.