Linderhof on Saksassa, Luoteis-Baijerissa sijaitseva linna. Se on pienin niistä kolmesta linnasta, jotka kuningas Ludvig II rakennutti. Rakennustyöt alkoivat vuonna 1874 ja päättyivät vuonna 1878. Linnan ranskalaistyylinen barokkia ja rokokoota yhdistelevä sisustus on ylenpalttinen; kultaa, peilejä, samettia sekä silkkiä ei ole säästelty.
Arkkitehtina toimi hovin rakennuttamisjohtaja Georg Dollman[1] ja sisustuksen suunnittelivat teatteripukusuunnittelija Franz Seitz, arkkitehti Eugen Drollinger, lavastussuunnittelija Christian Jank sekä kuvataiteilijat Adolph Seder, Franz Stulberger, Franz Brochier ja Franz Windmann.[2]
Linderhof, joka sai nimensä sen kohdalla ennen maatilaa pitäneen Linderin perheen mukaan, on ainoa Ludvigin kolmesta linnasta joka ehti kokonaan valmistua, ja se on myös ainoa jossa hän asui huomattavan osan aikaa. Parhaimmillaan linnaa rakensi 180 työntekijää.
Ruokailuhuoneessa on erikoinen hissipöytä, joka lasketaan alakertaan uutta kattausta varten ja nostetaan jälleen ruokasaliin, jossa kuningas nautti ateriansa mieluiten hyvässä seurassa. Ellei seuralaisia ollut, hän seurusteli mielikuvitusystävien kanssa, joille katettiin omat lautaset.
Ikkunoista avautuu näkymä laakson barokkipuistoon, johon juoksee porrassuihkulähde vuorelta linnan takaa ja vastakkaisella puolella kohoaa portaikko korkealle mäelle rakennetulle Venuksen temppelille. Hovipuutarhajohtaja Carl Joseph von Effnerin 1874[1] suunnittelema puisto valmistui 1880. Puistossa on mm. tekoluola tippukivineen ja järvineen, maurilainen huvimaja ja marokkolainen talo.
Maisema-kuvanveistäjä August Diriglin suunnittelemassa Wagnerin Tannhäuser-oopperan ja Caprilla sijaitsevan Sinisen luolan innoittamassa[3] Venusluolassa oli värillinen valaistus, johon saatiin sähkö Siemens-Schuckertin 1876 valmistaman 12 dynamon avulla. Sähkölaitos oli Baijerin ensimmäisiä.
© MMXXIII Rich X Search. We shall prevail. All rights reserved. Rich X Search