Lev Semeónovitx Vigotski (rus: Лев Семёнович Выго́тский; belarús: Леў Сямёнавіч Выго́цкі) (Orxa, Belarus, Imperi Rus, 17 de novembre del 1896 - Moscou, URSS, 11 de juny 1934) fou un psicòleg del desenvolupament. D'acord amb la teoria de Vigotski, el desenvolupament intel·lectual dels nens és una funció del grup humà en què ens movem, més que una qüestió individual. Les seves contribucions són especialment respectades i influents dins el camp de la psicologia evolutiva, psicologia cultural, educativa i el desenvolupament infantil. No va ser descobert pel món occidental fins a la dècada dels 1960.[1][2][3][4]
El caràcter prolífic de la seva obra i la seva mort prematura van fer que se'l conegui com a "El Mozart de la psicologia" (caracterització creada per Stephen Toulmin). La idea fonamental de la seva obra és que el desenvolupament dels humans només es pot explicar mitjançant la interacció social. El desenvolupament consisteix en la interiorització d'instruments culturals (com el llenguatge) que inicialment no ens pertanyen, sinó que pertanyen al grup humà en el qual naixem, el qual ens transmet els productes culturals a través de la interacció social. La cultura, doncs, té un paper preponderant en la teoria de Vigotski: "el desenvolupament individual no es pot entendre sense referència al mitjà social... en el qual el nen està inclòs (Tudge i Rogoff, 1989). El nen utilitza alguna mena de "ferramenta" o "signe" per a convertir relacions socials en funcions psicològiques".[5]
© MMXXIII Rich X Search. We shall prevail. All rights reserved. Rich X Search