Uran | |
---|---|
![]() Uran na snímku sondy Voyager 2 (1986) | |
Symbol planety | ![]() |
Elementy dráhy (Ekvinokcium J2000,0) | |
Velká poloosa | 2 870 972 220 km 19,191 263 93 au |
Obvod oběžné dráhy | 18,049×109 km 120,515 au |
Výstřednost | 0,047 167 71 |
Perihel | 2 735 555 035 km 18,286 055 96 au |
Afel | 3 006 389 405 km 20,096 471 90 au |
Perioda (oběžná doba) | 30 708,16 d (84,07 a) |
Synodická perioda | 369,65 d |
Orbitální rychlost | |
- minimální | 6,485 km/s |
- průměrná | 6,795 km/s |
- maximální | 7,128 km/s |
Sklon dráhy | |
- k ekliptice | 0,769 86° |
- ke slunečnímu rovníku | 6,48° |
Délka vzestupného uzlu | 74,229 88° |
Argument šířky perihelu | 96,734 36° |
Počet přirozených satelitů | 27 |
Fyzikální charakteristiky | |
Rovníkový průměr | 51 118 km (4,007 Zemí) |
Polární průměr | 49 946 km (3,929 Zemí) |
Zploštění | 0,0229 |
Povrch | 8,084×109 km² (15,849 Zemí) |
Objem | 6,834×1013 km³ (63,086 Zemí) |
Hmotnost | 8,6832×1025 kg (14,536 Zemí) |
Průměrná hustota | 1,270 g/cm³ |
Gravitace na rovníku | 8,69 m/s² (0,886 G) |
Úniková rychlost | 21,29 km/s |
Perioda rotace | 0,718 d |
Rychlost rotace | 9315,08 km/h (na rovníku) |
Sklon rotační osy | 97,77° |
Rektascenze severního pólu | 257,31° (17 h 9 min 15 s) |
Deklinace | -15,175° |
Albedo | 0,51 |
Povrchová teplota | |
- minimální | 55[pozn. 1] K |
- průměrná | 68 K |
- maximální | ? K |
Charakteristiky atmosféry | |
Atmosférický tlak | 120 kPa |
Vodík | 83 % |
Helium | 15 % |
Metan | 1,99 % |
Amoniak | 0,01 % |
Ethan | 0,00025 % |
Acetylen | 0,00001 % |
Oxid uhelnatý | stopová množství |
Uran (latinsky Uranus) je sedmá planeta od Slunce, třetí největší a čtvrtá nejhmotnější planeta ve sluneční soustavě. Řadí se mezi plynné obry a společně s Neptunem i mezi tzv. ledové obry. Jméno má po řeckém bohu Úranovi, bohu nebes. Symboly planety Uran je znak ♅ (užívaný v astrologii) nebo (užívaný v astronomii). I přes to, že je možné Uran za příznivých podmínek pozorovat pouhým okem na noční obloze, nebyl antickými astronomy rozpoznán jako planeta, ale byl považován za hvězdu kvůli pomalé rychlosti a slabé záři.[1] Objev Uranu ohlásil William Herschel 13. března 1781, čímž poprvé v moderní době posunul známé hranice sluneční soustavy.
Chemickým složením se Uran podobá Neptunu. Obě planety mají rozdílné zastoupení plynů oproti Jupiteru či Saturnu. Přesto je atmosféra Uranu složením podobná atmosféře Jupiteru či Saturnu. Tvoří ji převážně plynné formy vodíku a hélia, ale obsahuje i výrazný podíl vody, čpavku či metanu se stopami uhlovodíků.[2] Atmosféra Uranu je nejchladnější atmosférou ve sluneční soustavě, minimální teploty se pohybují okolo −224 °C. Její struktura je vrstevnatá: v nejnižších patrech se nacházejí mraky vody, ve svrchních patrech mraky tvořené především metanem.[2] Sama planeta je nejspíše složena především z ledu a kamení.[3]
Podobně jako další plynné planety má i Uran planetární prstence, magnetosféru a obíhá ho řada měsíců. Zvláštností Uranu je sklon jeho rotační osy: osa leží téměř v rovině, ve které planeta obíhá. Severní a jižní pól se proto nacházejí v oblastech, jež jsou u jiných planet charakteristické pro rovník.[4] Při pohledu ze Země se proto občas stane, že se prstence Uranu jeví jako terč s Uranem ve středu.
Když v roce 1986 kolem Uranu proletěla sonda Voyager 2, nepozorovala v atmosféře planety žádné větší množství mračen a bouřkových systémů, což je typické pro jiné plynné obry.[4] Pozemská pozorování však přinesla náznaky sezónních změn počasí, s čímž souvisí i větry vanoucí v atmosféře. Ty mohou dosahovat rychlosti až 900 km/h.[5]
Chybná citace: Nalezena značka <ref>
pro skupinu „pozn.“, ale neexistuje příslušná značka <references group="pozn."/>
<ref>
; citaci označené Sromovsky2005
není určen žádný text© MMXXIII Rich X Search. We shall prevail. All rights reserved. Rich X Search