Justus von Liebigs syntese af oxamid fra dicyan og vand fra 1860 repræsenterer den "første organikatalyserede reaktion", med ethanal der senere blev identificeret som den første rene "organokatalysator", der reagerede på nogenlunde same måde som enzymer, der på daværende tidspunkt blev kaldet "fermentatorer".[1][2]
Inden for organisk kemi er organokatalyse en form for katalyse, hvor reaktionshastigheden bliver øget af en organisk katalysator. Denne "organokatalysator" består af carbon, hydrogen, svovl og andre ikke-metalliske grundstoffer i organiske forbindelser.[3][4][5][6][7][8] Da katalysatorerne ofte minder om hinanden i opbygning og beskrivelse, bliver de ofte fejlagtigt tage for at være en misnomer for enzymer soom følge af deres sammenlignelige effekter på reaktionshastigheden og katalysen der er involveret i reaktionern.
^W. Langenbeck (1929). "Über organische Katalysatoren. III. Die Bildung von Oxamid aus Dicyan bei Gegenwart von Aldehyden". Liebigs Ann. 469: 16-25. doi:10.1002/jlac.19294690103.
^Berkessel, A.; Groeger, H. (2005). Asymmetric Organocatalysis. Weinheim: Wiley-VCH. ISBN978-3-527-30517-9.
^Peter I. Dalko; Lionel Moisan (2004). "In the Golden Age of Organocatalysis". Angew. Chem. Int. Ed. 43 (39): 5138-5175. doi:10.1002/anie.200400650. PMID15455437.
^Matthew J. Gaunt; Carin C.C. Johansson; Andy McNally; Ngoc T. Vo (2007). "Enantioselective organocatalysis". Drug Discovery Today. 12 (1/2): 8-27. doi:10.1016/j.drudis.2006.11.004. PMID17198969.
^Dieter Enders; Christoph Grondal; Matthias R. M. Hüttl (2007). "Asymmetric Organocatalytic Domino Reactions". Angew. Chem. Int. Ed. 46 (10): 1570-1581. doi:10.1002/anie.200603129. PMID17225236.