Ulm-felttoget | |||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
Del af Den tredje koalition | |||||||
![]() Overgivelsen ved Ulm af Charles Thévenin. Det afgørende slag i felttoget førte til general Mack og 23.000 østrigske soldaters overgivelse. |
|||||||
|
|||||||
Parter | |||||||
![]() ![]() | ![]() |
||||||
Ledere | |||||||
![]() | ![]() |
||||||
Styrke | |||||||
235.000 (inklusiv 25.000 bayerske tropper)[1] | 72.000[2] | ||||||
Tab | |||||||
2.000[3] | 60.000[2] |
Ulm-felttoget var en række franske og bayerske troppebevægelser og slag med det formål at at udmanøvrere og fange en østrigsk hær i 1805 under Den tredje koalition under Napoleonskrigene. Slaget stod i nærheden af og i den schwabiske (dengang bayerske) by Ulm. Den franske Grande Armée ledet af kejser Napoleon 1. af Frankrig bestod af 210.000 mand i syv armékorps, der forsøgte at drive de østrigske styrker tilbage over Donau, før russiske forstærkninger kunne nå frem. Ved ilmarch lykkedes det Napoleon at fange en østrigsk hær på 23.000 mænd under kommando af general Mack den 20. oktober ved Ulm. Det bragte det samlede antal østrigske krigsfanger under felttoget op på 60.000. Felttoget betragtes som et strategisk mesterstykke og lå til grund for Schlieffen-planen, der lå klar i begyndelsen af det 20. århundrede.[4]
Sejren ved Ulm afsluttede ikke krigen, da der stadig lå en stor russisk hærenhed under ledelse af Kutuzov ved Wien. Russerne trak sig tilbage mod nordøst for at vente på forstærkninger og slutte sig til de østrigske styrker. Franskmændene fulgte efter og indtog Wien den 12. november. Den 2. december vandt franskmændene det afgørende slag ved Austerlitz, hvilket betød Østrigs exit fra krigen. fred i Pressburg i slutningen af december førte til opløsningen af den tredje koalition og betød, at Frankrig var den førende magt i Centraleuropa. Det førte til krigen mod den fjerde koalition (Preussen og Rusland) året efter.
© MMXXIII Rich X Search. We shall prevail. All rights reserved. Rich X Search