Dispersio tarkoittaa fysiikassa sitä, että aallon etenemisnopeus riippuu sen taajuudesta.[1] Dispersiiviset aaltoliikkeet voidaan jakaa materiaalidispersioon (esimerkiksi valo väliaineessa), ja geometriseen dispersioon (esimerkiksi aallot vedessä, ääni ohuessa levyssä, radioaalto aaltoputkessa, valo optisessa kuidussa). Jälkimmäinen dispersiomuoto aiheutuu siitä, että aallonpituus on samaa suuruusluokkaa kuin tila, jossa aalto etenee. Systeemissä esiintyvää dispersiota kuvataan dispersiodiagrammilla, jossa pystyakselina on taajuus ja vaaka-akselina aaltoluku. Dispersio aiheuttaa sen, että vaihenopeus ja ryhmänopeus ovat erisuuruisia.[1]
Optiikassa dispersio ilmenee niin, että väliaineen taitekerroin n ei ole vakio vaan riippuu aallonpituudesta λ. Dispersion vuoksi eri aallonpituudet eli värit taittuvat Snellin lain mukaisesti hiukan eri suuntiin, jolloin valkoinen valo hajoaa spektriksi. Ilmiö on nähtävissä esimerkiksi sateenkaaressa ja prismassa. Ilmiötä sanotaan värihajonnaksi.[1]
© MMXXIII Rich X Search. We shall prevail. All rights reserved. Rich X Search