Tätä artikkelia on pyydetty vertaisarvioitavaksi. Voit auttaa Wikipediaa lukemalla ensin vertaisarviointipyynnön ja sen jälkeen osallistumalla keskusteluun tai muokkaamalla tätä artikkelia. |
Marlene Dietrich | |
---|---|
![]() Marlene Dietrich lehdistökuvassa 1951. |
|
Henkilötiedot | |
Koko nimi | Marie Magdalene Sieber, o.s. Dietrich |
Syntynyt | 27. joulukuuta 1901 Schöneberg (nykyisin osa Berliiniä), Saksa |
Kuollut | 6. toukokuuta 1992 (90 vuotta) Pariisi, Ranska |
Ammatti | laulaja, näyttelijä |
Puoliso |
Rudolf Sieber ( 1923; 1976) |
Lapset | Maria Riva |
Näyttelijä | |
Aktiivisena | 1922–1984 |
Merkittävät roolit |
Lola-Lola Sininen enkeli Amy Jolly Marokko Shanghai-Lily Shanghain pikajuna Erika von Schlütow Berliinin raunioitten keskellä |
Palkinnot | |
Erikois-Tony elämäntyöstä 1968 |
|
![]() Nimikirjoitus |
|
Aiheesta muualla | |
Viralliset kotisivut | |
IMDb | |
Elonet | |
AllMovie | |
Svensk Filmdatabas | |
Marie Magdalene ”Marlene” Dietrich (vuodesta 1923 Sieber, 27. joulukuuta 1901 Schöneberg, Saksa – 6. toukokuuta 1992 Pariisi, Ranska[1]) oli saksalais-yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja. Hän teki monia elokuvarooleja kotimaassaan 1920-luvulla ja nousi maailmanmaineeseen ensimmäisen Hollywood-elokuvansa Sininen enkeli (1930) myötä.
Dietrich näytteli valkokankaalla usein itsenäisen, suorasukaisen ja salaperäisen kohtalokkaan naisen rooleja. Hän pukeutui useissa elokuvissaan ja lavanäytöksissään frakkiin ja silinterihattuun, ja seksuaali- ja sukupuoliroolirajojen rikkojana hänen on sanottu olleen aikaansa edellä. Dietrichin imagossa yhdistyivät glamour, arvoituksellisuus ja ikinuori ulkonäkö.
Dietrichin menestyselokuvia ovat esimerkiksi Marokko (1930), Shanghain pikajuna (1932), Varastettu paratiisi (1936), Ei mikään enkeli (1940) ja Todistaja (1957). 1950-luvulta alkaen hän keskittyi laulajanuraansa, joka jatkui 1970-luvun puoliväliin. Hän levytti ja esitti eri maissa konserteissa vanhoja elokuvakappaleitaan ja uudempaa ohjelmistoa. Hänen menestyneimpiä levytyksiään ovat ”Lili Marleen” ja ”Where Have All the Flowers Gone”. Dietrich piti itseään ennen kaikkea laulajana eikä filmitähtenä.
Dietrichin julkisuuskuvaan kuuluu myös toisen maailmansodan aikainen aktiivisuus taisteluhengen nostattajana natsi-Saksaa vastaan. Sota-ajan ansioista Dietrichille myönnettiin Yhdysvaltojen korkein siviilikunniamerkki Presidential Medal of Freedom. Vuonna 1999 American Film Institute valitsi Dietrichin yhdeksi vuosisadan kymmenestä tärkeimmästä naisnäyttelijästä.
© MMXXIII Rich X Search. We shall prevail. All rights reserved. Rich X Search