Tähän artikkeliin tai sen osaan on merkitty lähteitä, mutta niihin ei viitata. Älä poista mallinetta ennen kuin viitteet on lisätty. Voit auttaa Wikipediaa lisäämällä artikkelille asianmukaisia viitteitä. Lähteettömät tiedot voidaan kyseenalaistaa tai poistaa. |
Odin (muinaisnorjaksi Óðinn[1]; myös Wotan[1], Wodan, Woden[1], Wōđanaz[1] tai Oden) on muinainen germaaninen jumala, jota palvottiin sekä Manner-Euroopassa, Englannissa että Skandinaviassa. Odin on jumalten kuningas, magian, sodan, viisauden, runouden, kuoleman[1] ja ylimystön jumala. Odinissa on myös šamanistisia piirteitä. Myyteissä Odinia kutsutaan usein erilaisilla lisänimillä, jotka tavallisesti viittaavat sotaan tai Odinin ulkomuotoon. Yksi lisänimistä on Allfader, suomeksi 'kaikkien isä'. Muita nimityksiä ovat "tietäjä" ja "toivonantaja".[2]
Odinin kerrottiin keksineen riimukirjaimet. Useissa germaanisissa kielissä keskiviikko on nimetty Odinin mukaan.[1]
Odin-kultin juuret ovat olleet hämärän peitossa, mutta sen uskotaan voimistuneen kansainvaellusajalla.[1] Siihen vaikuttivat roomalaisesta kulttuurista ja uskonnosta omaksutut piirteet kuten keisarikultti, roomalaiset sodanjumalat ja ilmeisesti myös mithralaisuuslähde?.
2020-luvun arkeologisten löytöjen perusteella on päätelty, että Odin-jumalaa palvottiin jo 400-luvulla. 400-luvulta peräisin olevasta kultaisesta ja pyöreästä kaulakorusta löydettiin riimukirjoitus, jossa lukee "Hän on Odinin mies". Korussa on myös kuva miehestä. Teksti viittaa luultavasti historian unohtamaan germaanikuninkaaseen. Koru tai mitali on osa kulta-aarretta, joka löytyi Jyllannin niemimaan Vindelevistä Tanskasta vuonna 2020. Kaulakorun lisäksi noin kilon kulta-aarteessa oli muun muassa roomalaisista kolikoista tehtyjä koruja. Kulta-aarre on haudattu 1 500 vuotta sitten joko kätkemistarkoituksessa tai uhrilahjana jumalille. Se on yksi parhaimmin tehdyistä riimukirjoituksista. Ennen tätä löytöä vanhin varma todiste Odinin palvonnasta oli 500-luvun jälkipuoliskolle ajoitettu koru, joka on löydetty eteläisestä Saksasta. Vindelevin korun kaltaisia, useimmiten 500–700-luvuilla kullasta tehtyjä amuletteja on löydetty yli tuhat. Yli sadassa löydetyistä kaulakoruista on riimukirjaimia. Koruissa on usein germaanisten kuninkaiden kuvia, mutta kuvituksena on toisinaan myös hevonen, lintu tai keihäs. Joidenkin tutkijoiden mukaan keihäs voisi viitata Odiniin, sillä taruissa hänellä on Gungnir-keihäs, joka ei koskaan osu harhaan. Myös hakaristit ovat yleinen koriste kaulakoruissa. Korujen esikuvina ovat olleet Rooman valtakunnan kolikot.[1]
Roomalainen historioitsija Tacitus kirjoitti ensimmäisellä vuosisadalla Germania-teoksessaan sveebien germaaniheimon palvoneen roomalaista Merkurius-jumalaa. Tämän on usein tulkittu viittaavan Odinin palvontaan, sillä roomalaisilla oli tapana tulkita muiden kansojen palvovan roomalaisia jumalia omilla nimillään, jos vierailla jumalilla oli samankaltaisia piirteitä kuin roomalaisilla jumalilla. Sveebit oli roomalaisten yleisnimitys useille läntisille germaaniheimoille. Tacituksen mukaan germaanit uhrasivat Odinille ihmisiä.[1]
Nykyisin Odin muistetaan parhaiten viikinkien jumalana. Nykyisin on myös olemassa uuspakanallisia ryhmiä, jotka palvovat Odinia ja toisinaan nimittävät itseään odinisteiksi.
© MMXXIII Rich X Search. We shall prevail. All rights reserved. Rich X Search