hrvatski | |
---|---|
Države | Hrvatska, BiH, Srbija (Vojvodina), Crna Gora |
Regije | Jugoistočna Evropa ili Zapadni Balkan |
Broj govornika | 5.5 milijona[1] |
Jezična porodica | Indoevropski
|
Službeni status | |
Službeni | ![]() ![]() ![]() ![]() Molise (Italija) ![]() ![]() |
Regulator | Institut za hrvatski jezik i jezikoslovlje |
Jezični kodovi | |
ISO 639-1 | hr |
ISO 639-2 | hrv |
ISO 639-3 | hrv |
srpskohrvatske standardne varijante, dijalekti i govori |
---|
policentrični srpskohrvatski standardni jezik usporedba srpskohrvatskih standardnih varijanti srpska varijanta · hrvatska varijanta · bosanska varijanta · crnogorska varijanta štokavski (ekavski · ijekavski · ikavski) kajkavski (ekavski · ikavski) čakavski (ikavski · ekavski · ijekavski) torlački (ekavski · našinski) užički · romanosrpski · bunjevački gradišćanskohrvatski · moliškoslavenski slavenosrpski |
Hrvatski jezik je standardizirana varijanta srpskohrvatskoga jezika kojom uglavnom govore Hrvati.[2][3][4][5][6] Službeni je jezik Hrvatske i jedan od službenih jezika Evropske unije. Hrvatski je takođe jedan od službenih jezika Bosne i Hercegovine i priznati manjinski jezik u Srbiji i susednim zemljama. Poput srpske, bosanske i crnogorske varijante, i hrvatska varijanta se temelji na štokavskom narječju.[7][8]
© MMXXIII Rich X Search. We shall prevail. All rights reserved. Rich X Search