Pod pojmom Gotska arhitektura razumemo srednjeveški slog v gradbeništvu in umetnosti, ki se je začel z izgradnjo kora v opatijski cerkvi sv. Dionizija (Saint-Denis) pri Parizu (1140–1144), pri čemer je opat Suger (1081–1151), ki ga je dal zgraditi, zahteval, da mora biti cerkev najimenitnejša v Franciji in polna svetlobe, torej svetlejša kot dosedanje. Ta druga zahteva je bila ključna za oblikovanje gotske arhitekture. Slog je cvetel v času visokega in poznega srednjega veka.
Značilnosti sloga zašiljen lok, rebrast obok in zunanji oporni loki. Gotska arhitektura je najbolj znana kot arhitektura številnih velikih stolnic, opatij in cerkva v Evropi. Prav tako je arhitektura številnih gradov, palač, mestnih hiš, cehovskih dvoran, univerz in manj vidnem obsegu, v zasebnih stanovanjih.
Iz tega obdobja je ohranjeno veliko število cerkvenih stavb, pri katerih je pomembna že najmanjša strukturna arhitekturna razlika. Mnoge večje stolnice pa veljajo za neprecenljive umetnine in so navedene na seznamu UNESCO kot svetovna kulturna dediščina. Zaradi tega je študija gotske arhitekture v veliki meri študija stolnic in cerkva.
Serija oživitve gotike (neogotika) v mestih se je začela sredi 18. stoletja v Angliji in se razširila po Evropi v 19. stoletju. Še vedno so v veliki meri prevladovale cerkvene in univerzitetne zgradbe, tudi še v 20. stoletju.
© MMXXIII Rich X Search. We shall prevail. All rights reserved. Rich X Search