Vzvišena osmanska država دولت عالیه عثمانیه Devlet-i Âliye-yi Osmâniyye عپمانلى دولتى Osmanlı Devleti | |||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
1299–1922 | |||||||||||||||
'Geslo: 'دولت ابد مدت Devlet-i Ebed-müddet ("večna država") | |||||||||||||||
Himna: Osmanlı Devleti Marşları | |||||||||||||||
![]() | |||||||||||||||
Status | cesarstvo | ||||||||||||||
Glavno mesto | Söğüt (1299–1326) Bursa (1326–65) Edirne (1365–1453) Konstantinopel (Istanbul, 1453–1922) | ||||||||||||||
Skupni jeziki | osmanska turščina | ||||||||||||||
Vlada | monarhija | ||||||||||||||
sultan | |||||||||||||||
Osman I. | |||||||||||||||
Mehmed VI. | |||||||||||||||
veliki vezir | |||||||||||||||
Alaedin Paša | |||||||||||||||
Ahmed Tevfik Paša | |||||||||||||||
Zgodovina | |||||||||||||||
• ustanovitev | 1299 | ||||||||||||||
• medvladje | 1402–1413 | ||||||||||||||
• prva ustava | 1886-1888 | ||||||||||||||
• druga ustava | 1908-1918 | ||||||||||||||
• razpad | 17. november 1922 | ||||||||||||||
Površina | |||||||||||||||
1680 | 12 000 000 km2 | ||||||||||||||
Prebivalstvo | |||||||||||||||
• 1856 | 35 350 000 | ||||||||||||||
• 1906 | 20 884 000 | ||||||||||||||
• 1914 | 18 520 000 | ||||||||||||||
• 1919 | 14 629 000 | ||||||||||||||
Valuta | akçe [akče], kuruş [kuruš], lira, sultani | ||||||||||||||
| |||||||||||||||
Ósmansko cesárstvo ali Otománsko cesárstvo (osmanskoturško دولتِ عَليه عُثمانيه, Devlet-i ʿAliyye-yi ʿOsmâniyye[1] - Vzvišena osmanska država, sodobno turško: عپمانلى دولتى, Osmanlı Devleti[2] - Osmanska država ali Osmanlı Imparatorluğu - Osmansko cesarstvo), je bila večetnična država, ki je obstajala od 27. julija 1299[3] do 29. oktobra 1923 (624 let).
Cesarstvo je ustanovil Osman I. iz turškega plemena Oguzov v vzhodni Anatoliji, po katerem je vladajoča dinastija Osmanov dobila ime. Bilo je eno največjih cesarstev, ki je na višku svoje moči v 16. in 17. stoletju obsegalo ozemlje Jugovzhodne Evrope, Bližnjega vzhoda in severne Afrike.[4] Imelo je 29 provinc in številne vazalne države. Nekatere države je cesarstvo absorbiralo, druge pa so imele različne oblike neodvisnosti. Zaradi fevdne prisege zvestobe osmanskemu sultanu in kalifu ali okupacije je občasno vladalo tudi oddaljenim čezmorskim ozemljem. S prisego zvestobe na primer je leta 1656 je dobilo sultanat Ačeh na severu Sumatre, z začasno okupacijo leta 1585 pa otok Lanzarote v Atlantskem oceanu.[5]
V diplomaciji zahodnoevropskih držav so cesarstvo pogosto imenovali Visoka porta, kar pomeni visoka vrata. Naziv je nastal iz starega orientalskega običaja, da je vladar sprejemal goste in tuje diplomate pred mestnimi vrati ali pred vrati svoje palače. Naziv je imel tudi simboličen pomen in je jasno kazal na mejo med Evropo in Azijo.
Na Zahodu so ga imenovali tudi Turško cesarstvo oziroma Turčija, čeprav so prebivalci cesarstva zase in za svojo državo dosledno uporabljali nazive osmanski/Osman/Osmansko cesarstvo. Naziv Turek je imel v cesarstvu celo negativen prizvok.
Leta 1453 so Osmani osvojili Konstantinopel, ga preimenovali v Istanbul in ga razglasili za svojo prestolnico.[6][7] Ko so med vladanjem Sulejmana Veličastnega (vladal od 1520 do 1566) osvojili obširna ozemlja ob vzhodnem Sredozemlju, je cesarstvo za nekaj stoletij postalo središče interakcij med Vzhodom in Zahodom.
Osmansko cesarstvo je bilo de facto ukinjeno 1. novembra 1922,[8] de iure pa z lausannsko mirovno pogodbo 24. julija 1923.[9] Nasledila ga je Republika Turčija, ki je bila uradno razglašena 29. oktobra 1923.[10]
© MMXXIII Rich X Search. We shall prevail. All rights reserved. Rich X Search